EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kriminalkommissær Gibson?
Dr. Larson, hvad kan jeg gøre for dig?
Hr. Spectors forsvarsadvokater
har sendt mig nogle uddrag af din dagbog.
De sider, hvor hr. Spector angiveligt har skrevet noget.
Jaså.
Jeg fornemmer ubehag.
Jeg nærer ingen tvivl om efter at have set det, han skrev,
det måtte føles som en krænkelse, han læste din dagbog.
STELLA GIBSON, HVOR GODT JEG KENDER DIG
Ja.
Må jeg spørge dig...
hvor længe har du ført dagbog?
Hele mit liv.
Men ikke rigtigt siden jeg kom til Belfast.
Jeg forstår ikke.
Det, hr. Spector skrev i, var mere en slags drømmedagbog.
Hvorfor har du en drømmedagbog?
Hvorfor vil du vide det?
Nysgerrighed, sikkert.
Til at begynde med gjorde jeg det som et slags efterforskningsværktøj.
Jeg trænede mig selv til at vågne om natten...
og nedskrive eventuelle tanker.
Og så tror jeg, det er blevet...
en slags tvangstanke nu.
Så du ser drømme som en slags problemløsning?
Jeg tror, at den sovende hjerne måske skaber forbindelser
hurtigere end det vågne sind gør.
Det er i hvert fald muligt.
Jeg vil behandle dem med respekt.
Mange tak.
Godnat, dr. Larson.
Godnat.
Paul Spector, en 32-årig, højrehåndet mand,
henvist af det strafferetslige system til en vurdering
af hans egnethed til at tale sin sag og blive retsforfulgt.
Anklageoversigten giver jer en idé om de påståede forbrydelser.
Han blev skudt i politiets varetægt og gennemgik en splenektomi.
Så vi skal være påpasselige med hans helbredstilstand
og fortsatte medicinske behov.
På hospitalet, efter at være kommet til bevidsthed,
viste han tegn på svær, retrograd amnesi
i fravær af signifikant, anterograd amnesi.
Jeg har fået at vide, at Paul Spector ikke kendte sin biologiske far.
Hans mor, Mary Garrison,
begik selvmord, da han var otte år gammel.
Hun hængte sig.
Efter en periode på to år hos en plejefamilie,
der ser ud til at have været et stabilt og sikkert miljø,
blev han overført til Gortnacul House.
Der var han i tre år.
Som 13-årig blev han sendt til et andet hjem sydpå,
Dundalk, County Louth.
Bortset fra en meget ophidset første opvågning
og en voldsom følelsesmæssig reaktion
ved præsentation af nogle af anklagerne imod ham,
rapporterer hospitalet, at han har været føjelig, samarbejdsvillig...
venlig endda.
Det er også meget muligt,
at han er en person, der handler på en farlig og ulovlig måde.
Kriminalkommissær Gibson
som på dette tidspunkt måske er den person, der kender ham bedst,
mener, at han har en narcissistisk, sadistisk personlighed.
Med hensyn til hans hukommelsestab
kunne han fingere den, overdrive den
eller blot simulere.
Så jeg foreslår, at vi nærmer os hr. Spector med...
respektfuld skepticisme.
Den daglige rytme er morgenmad fra 8 til 9,
selvpleje fra 9 til 10.
Vaske sig, blive klædt på, vasketøj, rede seng.
Fra 10 til 12 er der terapi eller en 45 minutters aktivitet.
Kunst, musik, hvad som helst.
Fra 12 til 14 er der frokost og hviletid.
Fra 14 til 16 er der terapi eller yderligere aktiviteter.
Livstræning, afslapning, selvbevidsthed, madlavning.
Fra 17 til 18.30 er der middag og hvile.
Og fra 18.30 til 21.30 er der fritid.
Svømning, se en film...
Tilbage på sit værelse kl. 21.30. Lyset slukkes kl. 22.00.
Dr. Larson vil gerne se dig senere her til morgen.
Hent din morgenmad der.
POLITIOMBUDSMANDSEFTERFORSKNING FORSÆTTES
STELLA GIBSON VILLE IKKE UDTALE SIG, DA HUN FORLOD RIVERSIDE RETSINSTANS
- Undskyld? - Ja?
Jeg har en kopi af det brev, du bad om.
Tak.
Jeg skulle sikkert ikke skrive dette brev til dig,
men det er et synligt bevis for dig på, at jeg lever.
Lever for dig, Paul.
Jeg kan mærke dig overalt på mig,
som den nat i dit værelse.
Jeg føler dig kravle igennem mine årer, igennem mit sind.
Du griber og kvæler mine tanker.
Jeg er i smerte for din nydelse.
Jeg har forladt min venner. Jeg har forladt min familie.
Jeg må overveje mit næste træk nøje.
Deres kærlighed er falsk.
Alle, der vil have mig til at træde ind i lyset, kan rende mig.
Det vil brænde min hud.
Den hud, som jeg vil skære vores digt i, så du altid er hos mig.
Jeg længes efter dig, når jeg stirrer ud i det stjerneløse mørke.
Du er himlens uendelige uendelighed.
Jeg fortryder ingenting, for smerten er for din skyld.
Jeg vil stadig elske dig, når jeg til sidst ved alt om dig.
Det er ægte kærlighed.
Jeg hader det her.
Jeg hader at være uden dig.
Jeg ville dræbe dem, hvis jeg kunne.
Knuse dem.
Knuse dem og deres ynkelige liv.
Min klient accepterer, at hun har krænket prøveløsladelsens betingelser.
Hendes forsøg på at kontakte hr. Spector,
det faktum, at hun holdt sig væk fra sit hjem
og ikke overholdt udgangsforbuddet.
Men der er formildende omstændigheder, som jeg gerne vil gøre opmærksom på.
Den anklagede mistede sin far, da hun var 13 år gammel
i en motorcykelulykke. En chokerende, voldsom ulykke.
Hun er kun 16 år gammel nu,
på dette tidspunkt er det bedste sted for hende derhjemme.
Hendes mor, tilstede i retten i dag, er villig til at stille kaution.
Politiet er tilfredse med ophavsstedet til pengene,
der tilbydes af fru Benedetto til kaution,
det er en opsparing, som hun har fået igennem...
Hr. McSwain, lad mig stoppe dig der.
Din klient har ikke kun forbrudt sig mod prøveløsladelsens betingelser.
Anklagemyndigheden hævder,
hun har begået en anden meget alvorlig forbrydelse.
At smide en ætsende væske med den hensigt at skade.
Havde det ikke været for en ven, der skyllede hendes øjne med en drink,
kunne ofret meget vel have mistet synet.
Jeg mener ikke, at jeg har andet valg end at overføre hende
til Seapark Ungdomsfængsel i Bangor.
Der får hun en sagsbehandler
og en rådgiver, der kan vurdere hendes behov.
Hun vil være i stand til at gå i skole, hvis hun vil.
Jeg er ligeglad med, hvad du gør. Eller hvad du tænker eller siger.
Katie...
Den eneste, der er ærlig, er Paul.
Han er den eneste person, jeg vælger at lytte til,
den eneste person, der ser denne verden, som den virkelig er.
Fuld af får som dig, der fedes op for at slagtes.
Grise, der venter på slagteren.
Du har en advokat til at varetage dine interesser.
Ethvert problem du har, kan du adressere igennem ham.
Rend mig.
I kan alle rende mig!
Vagter.
Du bad om alle Susan Harper-mapperne?
- Det er korrekt. - Dette er alt det, vi har.
Mange tak.
Okay. Jeg tænker det her.
Vi ansøger om en civil retssag og indgiver en procedurefordrejningsappel.
Negativ omtale?
Ja, selvfølgelig det og forseelser fra politiets side.
Især kriminalkommissær Gibson.
Jeg vil bede dig sammensætte de dele hos politiet
og i anklageøjemed, der kan stilles spørgsmålstegn ved.
- Fra den iscenesatte anholdelse? - Før det.
Fra tidspunktet hvor efterforskningen antog, han var skyldig
og kun fokuserede på ham og ham alene.
Iscenesatte anholdelsen,
den ekstra seksuelle undertrykkelse,
fiaskoen med at få ham for retten, da han var blevet sigtet, alt det hele.
Et hævntogt mod ham fra starten.
Er det samlet set forseelser nok?
Til at berettige et ophold?
Måske ikke, men det vil helt sikkert skabe forsinkelser.
Vi skal have mere end bare kompetenceproblemer at arbejde med.
Misbrug af procesansøgning er mere end nok.
Hør her...
du mistænker, at Gibson har haft et tidligere forhold til Burns.
Muligvis har hun også har haft forhold til andre kollegaer.
Spector var på hotelværelset, da Burns var der med Gibson.
Lad os antage, at Spector kendte til det forhold.
Han havde også adgang til hendes drømmedagbog,
som gav ham indsigt i hendes andre forhold.
Hvad, hvis den skade dette kunne gøre på Stella Gibsons karriere,
var et muligt motiv til hendes fiasko med at beskytte ham i skoven?
Spectors opholdssteder
blev lækket af en betjent fra varetægtsenheden.
Hvad, hvis Gibson var med til at lække informationen?
Hvad, hvis Gibson med vilje, satte Spectors liv på spil
igennem en politiforseelse?
Alle vidste, at Tyler løb frit omkring med en ladt pistol
og søgte efter Spector for at dræbe ham.
Og hun lod det ske.
Lad os få hende til at betale.
Har du din egen værelsesnøgle?
Nej.
Det har jeg.
Jeg har lov til at give fiskene i akvariet mad.
Jeg hjalp med at servere, men...
jeg gav folk, jeg kunne lide, større portioner, så...
Det har jeg ikke lov til mere.
Jeg har kunst i dag, så...
Jeg var dårlig. Jeg har det bedre nu.
Var dårlig, bedre nu.
"Jeg tror ikke, der var nogen kriminel hensigt.
Hun antastede dig. Hun inviterede dig med hjem.
Jeg siger ikke, at hun bad om det nødvendigvis,
men vi har alle været der, for meget at drikke,
den ene ting tager den anden, tingene tager overhånd.
Vi er vant til at håndtere den slags forseelser.
Vi forstår, hvordan de ting kan ske."
Hvilken betjent taler her?
Det er Reese.
"Hvad gjorde hun, der gjorde dig vred, David?
Fornærmede hun dig? Hvad fik det til at blive grimt?
Havde hun stadig tøj på, da du havde sex med hende?"
Alvarez: "Måske."
"Det havde hun ikke, vel? Hun var nøgen.
Bad hun dig om at binde hende?
David, dyrkede hun bondage?
Fortæl os, hvordan du dræbte hende."
"Jeg kvalte hende."
"Hvordan kvalte du hende?"
"Med mit bælte."
"Ser du, David, når du siger det, så hjælper du mig ikke.
Du brugte ikke dit bælte, vel?"
"Nej."
"Hvad brugte du?
Kom nu, David, tænk på, hvad du brugte."
Hathaway: "Du havde taget dit tøj af, David.
Du var nøgen, ikke?"
"Ja."
"Så hvad brugte du til at kvæle hende?"
"Bare mine hænder. Bare mine hænder."
"Der var ingen mærker på hende hals, David. Ingen.
Var der puder på sengen, David?"
"Jeg kvalte hende.
Jeg tog en pude og lagde den over hendes ansigt og kvalte hende."
Milde Moses, der er ledende spørgsmål,
og så er der at lægge ham ordene i munden.
Hvorfor gjorde Alvarez' forsvarer ikke noget?
Jeg er bange for, det typiske forhold mellem en psykiater og patient,
hvor alt, hvad der siges i dette lokale, er fortroligt, ikke passer her.
Alt, du fortæller mig, kan blive nedskrevet i en rapport.
Fordi det er retten, der har bedt mig foretage en vurdering,
har du ikke ret til at nægte at deltage.
Selv hvis du for eksempel ikke besvarer mine spørgsmål,
skal jeg stadig tilvejebringe en skriftlig rapport,
der bliver sendt til retten med kopi til din advokat.
Hvis dommeren beordrer en høring omkring kompetencespørgsmålet,
bliver jeg måske indkaldt som vidne i retten.
- Forstår du det? - Ja, det gør jeg.
Jeg vil besvare dine spørgsmål.
Godt. Det er godt.
Tom, kig lige på det her.
Det var et hovedpunkt i anklagerens sag.
Det er ofret, Susan Harper,
og det er David Alvarez, der forlader natklubben sammen.
Hvem er det der, tror du?
Forstår du politiets version af begivenhederne?
Alvorligheden af anklagerne?
Ja, det gør jeg.
Husker du at have tilstået?
Nej.
Kan du give en fornuftig forklaring på din opførsel
på de tidspunkter, hvor de påståede forbrydelser skete?
Nej.
- Eller din sindstilstand? - Nej.
Tror du, at du kan styre dine følelser og din opførsel i retten?
Det tror jeg, ja.
Tror du, du vil være i stand til at følge begivenhedernes gang, mens de beskrives?
Ja.
Vil du være i stand til at udfordre vidner?
Det vil sige være i stand til at genkende forvanskninger i et vidneudsagn?
Nej, det vil jeg ikke være i stand til.
Ikke medmindre min hukommelse kommer tilbage.
Forstår du, den straf der kunne blive tildelt,
hvis du findes skyldig?
Jeg ville tilbringe resten af mit liv i fængsel.
Kommer min hukommelse tilbage, doktor?
Vil du have den tilbage?
Jeg har muligvis fundet noget signifikant.
En Peter Baldwin, der arbejdede som tjener på en caribisk restaurant, der hedder
The Plantain Garden.
Restauranten gik konkurs. Lukkede i 2008,
men ejeren har stadig hans papirer.
Han havde grund til at give Peter Baldwin en advarsel,
en reprimande, der blev stående på hans papirer.
Det er dateret den 17. august 2002.
Dagen før Harper-mordet.
Hvorfor fik han en reprimande?
En diskussion med en kunde, der blev til en slåskamp.
Og ejeren har identificeret Spector?
Jeg sendte ham alle de billeder, vi har.
Han virker ret sikker.
Restauranten lå i South West 9.
Susan Harpers lejlighed lå i South West 16.
Det er Brixton og Streatham.
Begge i Lambeth.
Det gør jeg. Tak for informationen.
Politiet siger, de har nye beviser mod Spector.
Hvilken slags beviser?
Retsmedicinsk, dokumentarisk.
Åbenbart har de fundet en garage, han lejede.
De ønsker at udspørge ham om indholdet.
Pis! Jeg må se beviserne for det
og information derfra, før dommeren, for at få kendelserne
Tag kontakt til anklageren i morgen tidlig.
Jeg vil have fuld aktindsigt.
Og kontakt Foyle.
Find ud af, om Larson mener, at Spector kan udspørges.
Pis!
Det kunne være Spector.
Rose Stagg placerer Spector i London på det rigtige tidspunkt.
Toogtyve år gammel, nybarberet...
Det er svært at sige.
Nej, det er det ikke.
Det er ham.
Jeg ved, det er ham.
Vi kunne ikke rigtig fatte forhørstaktikken.
Et klassisk, gammeldags forhør...
Svindel, bedrag, psykologisk manipulation.
Alvarez troede, han kunne gå efter tilståelsen. Ser ud til, han gik i fælden.
Han virkede ivrig efter at behage.
Jeg forstår ikke, at forsvaret ikke slog ned på det.
Alle beviserne var stærke.
Det eneste andet fingeraftryk i lejligheden var fra Alvarez,
og det eneste DNA, der blev fundet på hendes krop, var hans.
Sandt. Men når det kommer til det faktiske mord,
måtte de trække ham rundt ved næsen for at få ham derhen, hvor de ville have ham.
Han virker til at mangle detaljerede oplysninger.
Jeg har en god fornemmelse omkring det her.
Jeg kan lugte Spectors involvering.
Og hvornår besøger du Alvarez?
I morgen tidlig.
Ring til mig, hvis der sker udvikling.
- Godnat. - Godnat.
Det var din skyld.
Vi kan bestille ting hos sygeplejerskerne.
De handler to gange om ugen.
Du giver dem bare pengene, og de køber de ting, du vil have.
Jeg har ingen penge.
Hvorfor er du her?
Hvis du ikke vil sige det, så lad være.
Jeg vred min søsters arm om.
Jeg vred den så meget om, at den brækkede.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg blev klippet.
Det...
gav mig en ny personlighed, gjorde mig mere feminin.
Jeg troede, jeg var ved at blive bøsse.
Da jeg kom hjem, sagde min søster, jeg lignede en bøsse,
så jeg vred hendes arm om.
Hun skreg, jeg holdt ikke op.
Så brækkede den.
Så tror jeg, at jeg gik i panik.
Hvor gammel var hun?
Yngre end mig.
- Hvor meget yngre? - Ret meget yngre.
Hvad er din diagnose?
Psykotisk med tvangstanker.
De siger, at jeg havde barndomsskizofreni.
Jeg troede, der var skjulte beskeder
i farverne på de biler, der kørte forbi på gaden.
Jeg begyndte at kommunikere med billyde,
og så blev lydene til stemmer.
Hvilke slags stemmer?
Som folk, men lige udenfor hørevidde.
Når jeg er dårlig, ser jeg ansigter i spejlet.
Risperidon hjælper.
Hvor længe har du været her?
Fem år.
Jeg var i nyhederne, men... ikke som dig.
Det er tid til at gå til dit værelse nu, Paul.
Tolv er svaret på dit spørgsmål.
- Hvad? - Mark Baileys søster.
Tolv år gammel.
Og han fortalte ikke det bedste.
Efter han brækkede sin søsters arm,
voldtog han hende,
så bar han hende ud på gaden
og smed hende i en skraldebil, der knuste hende til døde.
Menneskehedens bundfald.
Sov sødt.
Anderson.
Det er politiassessor Burns.
Godaften.
Jeg forstår, at du skal møde Alvarez i morgen?
Ja.
Jeg tænkte, at jeg ville fortælle noget om Gortnacul, der kunne være nyttigt.
Mange tak.
Jeg husker...
da jeg ankom dertil at blive slået af, hvor storslået det så ud.
Smukke haver, udendørs pool,
udsigt over Belfast sø.
Åbenbart så meget mere end,
hvad drengene var vant til hjemme fra Belfast.
Ved siden af hoveddøren lå en stor spisesal.
Alle de drenge, vi afhørte...
fortalte os, hvordan de blev kaldt derind hver dag...
og skulle onanere for at underholde personalet.
Røre ved sig selv.
Røre ved personalet.
Vi lavede fluorescens-tests på gulvtæppet.
Det var oversået med pletter.
Hvis David Alvarez var der på samme tid som Paul Spector,
som Peter Baldwin...
så burde han vide det.
Han ville huske den spisesal.
Det var det hele.
Bare...
Det var det hele.
Den offentlige anklager har lige ringet.
Det ser ud til, at Sean Healy
har indgivet en klage over dig til ombudsmanden.
- Javel. - Og en appel om procedurefordrejning.
Du må hellere give mig detaljerne.
Dette er min klient, David Alvarez.
David, dette er kriminalassistent Tom Anderson
og politibetjent Dani Ferrington.
Mange tak, fordi du vil tale med os, David.
Det har jeg ikke gjort endnu.
Forstår du, at det drejer sig om din drabsdom?
Frazer har forklaret det, ja.
Godt.
Jeg tænker på, om du kan genkende denne mand?
Og af hensyn til båndoptagelsen
så viser jeg David et billede af en mand.
Det gør jeg, ja.
Hvilket navn kender du ham under?
- Peter Baldwin. - Hvordan kender du Peter Baldwin?
Vi var samtidig på Gortnacul House.
Hvornår var det?
Jeg var der fra 1990 til 1994.
Jeg er et år yngre end ham.
Okay. Og hvornår så du Peter Baldwin sidst?
I 2002.
- Hvorhenne? - I London.
Hvad var omstændighederne omkring mødet?
- Inviterede du ham? - Nej, det var tilfældigt.
Sidste gang, jeg så ham, var på Gortnacul, da jeg var 12.
På Gortnacul med fader Jensen.
Måske kan vi tale om den periode i dit liv,
før du blev fængslet første gang.
Da du lavede dit eget kort over Dundalk.
Hvad vil du vide?
Hvornår begyndte den opførsel hos dig?
Hvilken opførsel?
Voyeurisme.
Omkring 13-årsalderen.
Hvad søgte du, tror du, ved den opførsel?
Udløsning.
Fra?
Kedsomhed.
Ensomhed.
Det var ophidsende, at de var...
intetanende, uvidende.
På grund af muligheden for at se nogen nøgen, tage tøj af
eller have sex?
Nej, ikke bare det.
Hvad så?
At kigge ind i hjem,
rigtige hjem...
Komfortable, varme.
Et glimt af, hvordan liv blev levet.
Hele liv.
Jeg forestillede mig selv i et af de hjem, som en del af de liv,
ved middagsbordet...
se fjernsyn med ild i pejsen.
Hvordan fik det dig til at føle, at du stod udenfor og kiggede ind?
Ensom.
Vred?
Ja.
Ophidset?
Hvornår begyndte du at bryde ind?
Da jeg fik mod nok.
Hvordan fik du det?
Jeg kom tættere på dem.
Hvordan?
Jeg ringede til dem,
afleverede deres aviser,
tog den samme bus som dem.
Engang bar jeg endda en kvindes varer hjem for hende.
Var det spontane indbrud, eller planlagde du det?
Jeg lavede udførlige, gennemtænkte planer.
Jeg fandt ud af, at det var nemt.
For det meste føler folk sig trygge.
De glemmer at tænde for alarmen, lader vinduer stå åbne, havedørene...
Jeg ville ikke have, nogen skulle føle sig trygge.
Hvorfor skulle de have den luksus?
Vi hang bare ud. Vi drak. Vi tog stoffer.
Hvilke stoffer?
Mest kokain.
Hvor var det her?
I Brixton.
Vi delte en lejlighed i Brixton.
Coldharbour Lane.
Var du sammen med Paul Spector, Peter Baldwin,
den aften Susan Harper døde, David?
Det tror vi, du var.
Jeg viser CCTV-billeder af bevismateriale NS1 på en laptop.
Taget på Edenvale Road, London, South West 9,
søndag den 18. august 2002, klokken 01.45.
Vi tror, det er Paul Spector,
der forlader natklubben sammen med dig og Susan, den nat hun døde.
Så din interesse i voyeurisme gik over i en lyst til...
at bryde ind de observerede steder?
At skade de individer på en mere intim måde?
Du mener, at voyeurisme var et...
forstadie til mere aggressive, seksuelle afvigelser?
Nej, jeg forsøger bare at forstå dine forbrydelsers udvikling.
Jeg troede, jeg havde lagt det bag mig...
da jeg giftede mig med Sally Ann, da Olivia blev født.
Jeg troede, det alt sammen lå i fortiden, ungdomsproblemer.
Men nu får jeg at vide, at det er det modsatte.
At som en narkoman er jeg gået fra slem til værre.
Efter min mening stammer forvrængningerne fra forskellige steder i barndommen.
At du selv var et offer som barn,
dårlige familieforhold,
generel psykologisk afmagt.
De er ikke lette at håndtere.
Ikke uden hjælp.
De er ikke lette at begrave.
Tilstod du, fordi du følte dig skyldig over gerningen?
Måske.
Måske, ja.
Eller for at beskytte nogen?
Fordi, David, når jeg ser på denne samtale,
kan jeg se, at du...
ingen idé har om, hvordan mordet fandt sted.
Du ved ikke engang, om der var et mord.
Jeg kan se, at betjentene lagde ordene i munden på dig
på en skamfuld og uprofessionel måde.
Det er tid til at fortælle sandheden, David.
Jeg har en udskrift af det forhør dateret den 22. august 2002.
Reese: "Hvorfor var der en vaskebalje ved sengen, David?"
"Hvad?" "En plastikvaskebalje?"
"Det ved jeg ikke."
"Hvad farve havde baljen?" "Blå?"
"Rengjorde du gerningsstedet? Vaskede dine hænder? Hvad?"
"Jeg var skæv." "Så nu var du skæv?"
"Jeg havde drukket."
"Hvad farve havde baljen?"
"Grå?"
Grøn? Brun?"
"Grøn, David. Ja."
Jeg tror, jeg ved, hvorfor den balje var der.
Og det henholder sig til Paul Spector, Peter Baldwins modus operandi.
Er I sikre på, at han dræbte alle de piger?
Ja, det er vi.
Hvorfor beskytter du ham, David?
Ingen aner, hvor slem Gortnacul House var.
Kun dem, der var der.
- Jeg ved lidt. - Nej, det gør du fandeme ikke.
Så fortæl mig det.
Fortæl mig, David. Fortæl mig om spisesalen.
Om morgensamlingerne.
Hvordan kender du til det?
En af mine kollegaer var den ansvarlige politimand.
Han fik Jensen og andre bag tremmer.
Og de foretog undersøgelser der.
Og de fandt tæppet i det lokale overdækket med sædpletter.
David?
Er det noget, der skete for dig?
Måtte du onanere foran andre drenge, personalet?
Alle måtte det.
Peter Baldwin?
Jeg sagde alle.
Mig, den smukke dreng...
Alle måtte gøre det på et eller andet tidspunkt.
Den smukke dreng?
- Jensens navn... - For Spector?
For Baldwin, Spector, hvad du vil kalde ham.
Jensen havde altid en favorit.
En dreng på 12 eller 13 år,
som han ville vælge ud til sine specielle ønsker.
Traditionen var, at når han rejste, skulle drengen
udnævne sin efterfølger.
Så Jensen og Baldwin kom til vores sovesal en nat.
Peter skulle rejse, og Jensen fik Peter til at vælge.
Han kunne have valgt mig.
Han så lige på mig. Lige på mig.
Jensen så lige på mig.
Og jeg vidste, at Jensen begærede mig. Det kunne jeg mærke.
Men Peter gik lige forbi mig og valgte en anden dreng.
Jeg ved ikke hvem, en anden stakkel.
Jeg så ikke efter. Jeg var ligeglad.
Bare så længe det ikke var mig.
At være Jensens favorit var det værste.
De værste ting, man kan forestille sig.
David...
er du sikker på, at Baldwin, Paul Spector var Jensens favorit?
I et helt år.
Hver nat og hver dag i et helt år.
Ved du, hvorfor din mor tog sit eget liv?
Fordi min kærlighed ikke var nok for hende.
Ikke nok til at holde hende i live.
Når jeg var syg som barn,
tog hun mig ind i sin seng og passede på mig.
Og Baldwin sov i min.
Så da han rejste, var hun...
så ked af det, at jeg sov derinde med hende hver nat.
Bare mig og hende i verden.
Billygter ville feje hen over loftet...
og jeg forestillede mig...
at vi var på en tømmerflåde sammen, der drev på vandet.
Bare mig og hende i verden, men vi havde hinanden.
Jeg husker stadig hendes duft, duften af hendes tøj.
På min otte års fødselsdag...
efter han var taget afsted...
fortalte hun mig, at han ikke var min far.
At min rigtige far...
urigtige far...
var en britisk soldat, der var rejst, før jeg blev født.
Det var hendes fødselsdagsgave til mig.
Ti dage senere var hun død.
Fandt du hende?
Det var en skoledag.
Hun stod ikke ved lågen for at hente mig,
så jeg gik selv hjem...
ringede på dørklokken.
Ingen svarede.
Men der var en nøgle under måtten, så...
jeg låste mig selv ind.
Jeg kaldte. Men der var intet svar.
Radioen kørte.
Jeg så mig omkring.
Jeg gik ovenpå.
Skubbede mod hendes soveværelsesdør.
Der lød et bump mod døren...
så jeg skubbede mere, indtil jeg kom ind.
Og hun lå på ryggen på gulvet...
med et bælte om halsen.
Jeg kaldte på hende, men der kom intet svar.
Jeg vidste ikke, om hun var død eller levende.
Jeg ringede til 112.
Ambulancen kom.
De...
de bad mig vente i mit værelse.
Jeg så ud af vinduet, og...
Jeg husker det røde tæppe,
de brugte til at lægge over hende, da de kørte hende ud.
Hele den dag kom og gik folk, og...
ingen fortalte mig, hvad der var sket.
Senere sagde en, at hun var et bedre sted nu.
Jeg formoder, jeg vidste, at hun var død, men...
en del af mig troede, at hun måske var i live...
et andet sted...
et bedre sted, fordi jeg ikke var der.
I det sidste minde jeg har af hende, var hun meget vred på mig.
Vred over noget, jeg havde gjort, jeg ved ikke hvad.
Ved du, at du arbejdede på selvmordslinjen et par år?
Nej.
Det gjorde du.
Og så selvfølgelig kriseterapeut.
Hvorfor blev du tiltrukket af den type arbejde, tror du?
Noget morbidt i mig, tror jeg.
Efter min mor døde...
Jeg blev ved med at drømme den samme drøm.
Jeg lå i en kiste...
og jeg var skåret i...
småstykker.
Men der var en nerve, der gik igennem hvert stykke,
som var forbundet til min hjerne.
Det lyder meget skræmmende.
Hvorfor vil han tage skylden, David Alvarez?
Hvorfor ville han gøre det for Spector?
Ud over taknemmelighedsgælden?
Det er klart, at han føler sig skyldig. Han var trods alt en del af det.
Han skrev breve fra fængslet til Susan Harpers forældre, hvori han undskyldte.
Under hans forhør virker han meget sårbar og modtagelig.
Han er sikkert blevet stærkere i fængslet,
men jeg spekulerer på, om han ikke fik en rus ud af det på en måde dengang.
Han virkede meget smigret over betjentenes drenge-er-drenge pis.
Pludselig får han al opmærksomheden,
som en slags kendt.
Har du talt med Chris George?
Vil han have en fra Londons politi
med ved videre forhør omkring Harper mordet?
Han er tilfreds med, at du repræsenterer dem.
Og han sagde, at han vil støtte os, hvis vi genåbner Alvarez-efterforskningen.
Det er storartede nyheder.
Vi skal møde Spector i morgen
for at vise ham de nye beviser fra garagen.
- Hvornår er du tilbage? - I morgen tidlig.
Jeg tager direkte derhen.
Godt arbejde, Tom.
Lad os håbe det.
ALLE GÆSTER SKAL INDSKRIVES
Kriminalkommissær Gibson.
Dette forhør bliver optaget hos Down-enheden for alvorlige forbrydelser.
Datoen er den 16. maj 2012, og tiden på mit ur er 14.00.
Jeg er kriminalassistent Anderson,
og den anden tilstedeværende fra politiet er kriminalkommissær Gibson.
Vil du sige dit fulde navn og fødselsdato?
Peter Paul Spector, 25. maj 1979.
Tilstede er også...
Sean Healy, advokat.
Og i konklusionen af dette forhør
vil jeg fortælle, hvorledes I kan få kopier af båndet.
FORHØRSLOKALE KAMERA 1
Du behøver ikke sige noget, men hvis du ikke svarer, når adspurgt
om noget, du senere vil nævne i retten,
kan det skade dit forsvar.
Hvis du siger noget, kan det indgå som bevis.
- Forstår du denne advarsel? - Ja.
Vi har grund til at tro, at du lejede garagen som et opbevaringssted
under navnet Peter Baldwin.
Jeg viser en lejekontrakt for garagen.
Er det din underskrift på dette dokument?
For båndets skyld skal jeg nævne, at Paul Spector har nægtet at svare.
I den garage sammen med en bil, vi mener, du har stjålet,
fandt vi mange ting, vi gerne vil have dig til at gøre rede for.
Vi tror, at disse dokumenter eller dagbøger eller journaler er dit værk.
Jeg viser bevismateriale ME-369,
som er en dagbog, og også indholdet af denne dagbog.
Er...
du i stand til at identificere subjektet i denne dagbog?
En kvinde med initialerne R.W.?
- Nej. - Dette er meningsløst.
Min klient er under vurdering, fordi han lider af retrograd amnesi,
som dækker al selvbiografisk hukommelse i en periode på seks år eller deromkring.
Så genkender du måske denne mand?
Jeg viser et billede af en mandsperson.
Hvad er det?
Vi tror, han var sammen med dig på Gortnacul Børnehjem,
og at du mødte ham igen i London i 2002,
som er en periode udenfor tidsrammen af dit påståede hukommelsestab.
Hvad har det at gøre med indholdet af garagen?
Før min klient svarer,
kan du forklare billedets relevans?
Denne mand afsoner i øjeblikket livstid for mord.
Et mord begået i 2002.
Desværre, men det falder udenfor rammerne for dette forhør.
Mordet på denne kvinde. Jeg viser et billede af det kvindelige offer.
Kriminalassistent Eastwood er lige kommet ind i lokalet, klokken er 14.03.
Paul Spector...
jeg anholder dig yderligere for mordet på Susan Harper
i lejlighed 16, Thornton Rise,
SW16, 3CV, den 18. august 2002.
Jeg må minde dig om, at du stadig er under ed.
Jeg insisterer på, at dette stopper. Jeg må tale med hr. Spector.
Kender du denne mand? Hans navn?
- David Alvarez. - Dette forhør stopper nu.
Forhøret er afsluttet klokken 14.04,
så Paul Spector kan tale med sin advokat.
Hvem fanden er David Alvarez?
Ligesom de sagde,
en jeg kendte, da jeg var barn og igen i London i 2002.
En dømt morder?
Ja.
Hvad sker der?
Politiet har været smarte.
De har noget på mig, som jeg faktisk husker.